www.HoundDawgs.org
Jeg vil bare vekk fra alt sammen litt.
Den øya er ikke noe paradis.
Du må vite hva du kan vente deg.
Med all respekt, kan det neppe være verre enn ved vestfronten.
Det har du nok rett i.
Du betaler selv all transport. Som vikar har du ikke rett til ferie.
Du er singel etter hva jeg skjønner? Ingen familie?
Det er litt bekymringsfullt. Vi sender sjelden enslige til Janus.
Det er så øde at familie er en stor praktisk hjelp, -
- ikke bare en moralsk støtte. Men nå er det jo bare midlertidig...
Du reiser til Port Partageuse om to dager og seiler derfra til Janus.
Velkommen til Commonwealths fyrtårnsvesen.
Vi er stolte av å ha en så glimrende militærmann blant oss.
LYS MELLOM TO HAV
Herr Sherbourne, du kommer akkurat i tide. Kom inn.
- Mange takk. - Velkommen til Partageuse.
Nå skal jeg presentere deg.
Dette er herr Tom Sherbourne, vår nye fyrvokter.
Cyril og Bertha Clipper. Bill Graysmark og hans kone Violet.
Og deres datter... Hun er her et sted.
Kan jeg friste deg med et glass?
Fyret ditt vil lede skip fra nord hit -
- og bringe vekst til vårt land. Vi trenger det etter denne krigen.
Den kostet oss mye på alle måter.
- Føler du deg klar for jobben? - Det finner vi snart ut.
Det siste stakkaren trenger er dine grufulle historier.
Jeg sa jo at hun ville komme. Dette er Isabel Graysmark.
- Dette er herr Sherbourne. - En fornøyelse å møte deg.
Frøken Graysmark.
Janus er ikke en ettertraktet post.
Du blir den eneste mannen i flere hundre miles omkrets.
Du vet vel ikke hvorfor stillingen ble ledig?
Midlertidig ledig. Trimble er så god som ny om seks måneder.
- Han trenger bare litt rekreasjon. - Jaså...
- Ble du informert om det? - Jeg fikk ingen nærmere detaljer.
Det overrasker meg ikke. Trimble Docherty var fyrvokter i seks år.
Uten problemer.
Så meldte han at hans kone signaliserte til skipene.
Uakseptabelt av to årsaker.
- Det har lenge vært forbudt å... - Det vet han da godt.
- Og den andre grunnen? - Hans kone har vært død i to år.
Det var bare brakkesyke forsterket av sorg.
De burde fortalt herr Sherbourne om det før han skrev under kontrakten.
Jeg setter pris på at du forteller meg det.
Og jeg håper Trimble snart kommer seg av det som plager ham.
Hva angår isolasjonen, føler jeg meg forberedt.
Etter tiden i Frankrike er tanken på å være alene... velkommen.
- Hørt. - Vel talt, herr Sherbourne.
Skål for fremtiden.
Kom endelig på besøk igjen.
- En fornøyelse å treffe dere. - En imponerende, ung mann...
Nå er det for sent å ombestemme seg.
Seks måneder er ingenting. Med mindre man prøver å holde pusten.
Farvel, Tom.
Bra gjort, Sherbourne.
Du ser sprekere ut etter tre måneder enn noen av de andre fyrvokterne.
Mine herrer. Jeg ventet dere ikke allerede nå. Hvor er Trimble?
Det vil Hasluck snakke med deg om inne på land.
Tom, takk for at du kom. Du lurer nok på dette møtet.
Vi trodde alle at Trimble ville komme seg raskere.
Men... han hoppet ut fra en klippe i Albany.
Vi har ikke villet lete etter en annen til stillingen.
Du har bevist at du mer enn kapabel -
- og vi vil tilby deg en treårs kontrakt.
Vi er sikre på at du ikke vil skuffe oss.
Herr Sherbourne. For en hyggelig overraskelse.
- God dag. - Jeg trodde du var på øya di.
Kaptein Hasluck tilbød meg stillingen på mer permanent basis.
Så flott. Jeg vil høre alt sammen. Fortell alt men vi spiser lunsj.
Det høres godt ut. Takk.
Du har imponert dem når du tilbys fast stilling etter bare tre måneder.
Det var nok ikke mange søkere. Det er ikke mange menn på markedet nå.
Det har du dessverre rett i.
- Når må du tilbake? - Om et par dager.
- Hva er planene dine? - Det er nok mye å ordne før...
Han har invitert meg med på piknik i morgen.
Så koselig.
- Piknik? - Ja.
Så flott.
Hvordan er det der ute?
Det er stille. Det er tid til å tenke.
Blir du ensom?
Det har jeg det for travelt til. Det er hele tiden noe som må fikses.
Liker du det?
Du snakker visst ikke så mye?
Inviterer du alle fyrvokterne som skal til Janus på tur?
Du er den første nye på flere år.
Jeg kan fortelle mye om meg selv. Mamma har lært meg å spille piano.
Spiller du fremdeles?
Jeg er ikke så flink. Brødrene mine ertet meg alltid når jeg spilte.
Jeg har mistet begge to. I krigen.
Det må være så forvirrende for foreldrene mine.
Når en kone mister mannen sin blir hun enke.
Men når foreldre mister et barn er det ikke noe navn for det.
Man er fremdeles mor eller far. Selv om man ikke lenger har noe barn.
Noen ganger lurer jeg på om jeg fremdeles -
- teknisk sett er søster nå som brødrene mine er borte.
Hvor lenge var du der? I krigen?
- I nesten fire år. - Stakkars deg.
Det må ha gjort deg følelsesløs.
Det var mest føttene mine som ble følelsesløse.
Frossen søle gjør det med deg.
Hva med familien din?
Fortell meg om foreldrene dine.
- Moren min er død. - Og hva med faren min?
Jeg har ikke noe bånd til ham.
Var han streng?
Streng er for mildt til å beskrive ham.
Men...
Det gjorde det lettere å venne seg til militærets disiplin.
Og det gjorde det nok lettere å være der borte -
- når jeg visste at ingen ville bli knust over å få et telegram.
- Du må ikke si sånt. - Det var du som spurte.
Noen ganger er det godt å la fortiden ligge.
Hvis jeg ikke kan snakke om fortiden, kan jeg da snakke om fremtiden?
Det kan man jo egentlig ikke.
Vi kan bare snakke om hva vi forestiller oss eller håper på.
Det er ikke det samme.
Du er helt håpløs!
Hva håper du på da?
Livet. Mer kan jeg visst ikke ønske meg.
Ta meg med ut på Janus.
Hva?
Jeg vil se den.
Jeg vil se hvor du gjemmer deg.
Det strider dessverre imot Commonwealths reglement.
Bare fyrvokterens kone får komme over på Janus.
Så gift deg med meg.
Hvorfor ler du?
Du måtte være sprø for å ville gifte deg med meg.
Det er best jeg får deg hjem. Ellers sender de betjentene etter meg.
Kom.
- Vil du skrive til meg? - Naturligvis.
Kjære Isabel.
Hver dag -
- og hver natt -
- når jeg ser ut over havet -
- prøver jeg å se deg -
- stå der på brygga.
Jeg har tenkt på tiden vår sammen.
Og det du sa. Du hadde rett.
Jeg har vært omgitt av døden så lenge, -
- at det har gjort meg følelsesløs.
Det var vel derfor jeg kom til Janus.
Her ute er det ingen man kan såre.
Her ute er jeg bare ansvarlig for lyset.
I mange år visnet alt jeg rørte ved.
Og du er så full av liv. Det skremmer meg.
Isabel, en pakke.
Jeg beundrer din sjel for høyt til å la den omsluttes av mitt mørke.
Fra Tom.
Men jeg klarer ikke å få deg ut av tankene.
Og tiden med deg tillot meg å føle igjen.
Og det takker jeg deg for.
Jeg er deg evig takknemlig.
Din Tom.
Kjære Tom.
Jeg har mottatt ditt nydelige brev.
Takk. Takk for at du åpner deg for meg.
Jeg vet hvor vanskelig det må være for deg.
Jeg vet også hvor vanskelig det er å miste.
Men vi må gå videre i livet. Og du har fremdeles et lys i deg.
Jeg har sett det.
Og det skinner like klart som stjernene på himmelen.
Isabel. Jeg er ikke så flink med ord. Det har jeg aldri vært.
Jeg har aldri visst at jeg kunne snakke om mine følelser.
Men nå gjør jeg det.
Jeg ville elske å vise deg øya mi og mitt liv her.
Hvis du bestemmer deg for å komme, vil jeg passe på deg for alltid.
Jeg vil gjøre mitt beste for å være en god ektemann for deg.
Jeg håper du vil like Janus like godt som jeg gjør.
Tom, da jeg så deg første gang, føltes det som om jeg kjente deg.
Og jeg så mitt liv med deg for meg.
Vi skal stifte familie.
En som ikke henger fast i fortidens smerte.
Så hvis du spør meg om mitt frieri fremdeles står ved makt, -
- så er mitt svar ja.
Ja. Tusen ganger ja.
Vær så snill og reis dere.
Får jeg be om deres oppmerksomhet?
Jeg taler jo ikke til skolen min nå, -
- så jeg skal fatte meg i korthet.
Tom. Du får ikke avbryte meg, Tom.
Tom, det er tydelig for alle og enhver at du er veldig pratsom.
Men du er også en veldig god mann.
Det er en lettelse, for du har vårt mest dyrebare eie.
Pass godt på henne. Pass godt på den lille jenta vår.
Hun er alt vi har.
Kanskje vil det komme en ny generasjon i nær fremtid.
- Skål for Isabel og Tom. - Isabel og Tom!
Velkommen til Janus.
Det har du ikke fortalt meg.
Det fulgte med huset. Det er nok dobbelt så gammelt.
Det virker ikke. Det er mest til pynt.
Akkurat nå.
Konsentrer deg.
Du...
Du får meg til...
Du får meg til å føle...
Meg...
Rolig.
Så rart.
Du ser ut som en unge.
Kom igjen, Rufus.
Kom da.
Ordet januar kommer fra Janus.
Oppkalt etter samme gud som denne øya.
Han har et ansikt på hver side av hodet.
Ser alltid begge veier.
Splittet mellom to måter å se ting på.
Januar ser fram mot det nye året. Og tilbake på det gamle.
Og denne øya ser i retning av to forskjellige hav.
Du kommer til å gjøre barnet vårt så klokt.
Hvordan vet du at det bare er en? Det kan være tvillinger eller trillinger?
Hører du noe?
Snakker de allerede?
De sier at jeg må bære moren deres i seng før natta blir for kald.
Det er visst alvor med den stormen.
Hvor skal du?
Jeg er nødt til å gå opp i fyret.
- Kan jeg bli med deg? - Du er trygg her nede.
Det går bra. Det lover jeg.
Hold deg innendørs.
Tom!
Tom...
Tom!
- Isabel? Isabel! Isabel! - Unnskyld.
Det må ikke skje. Å gud.
31. MAI 1921 ALLTID I VÅRE HJERTER
Det er ikke din skyld. Det er ikke noens skyld.
Jeg sender bud etter en lege.
Hva er vitsen med en lege?
Barnet er borte.
Vi må tenke på deg.
Nei.
Det er altfor flaut.
En dag, når du har fem barn som går i beina på deg...
Vil alt dette føles som en drøm.
- Hvordan våger du? - Hva mener du?
Jeg sa jeg ikke trengte en lege, men du gikk bak ryggen min.
Han skal ikke rote og bry seg og fortelle meg noe jeg allerede vet.
Vent. Det er ikke...
Isabel!
Hvordan tok hun det, Tom? Hun ble nok henhenrykt.
Det ser ut som om jeg skal lage smørbrød til lunsj.
Vil du være så snill...
Jeg prøver bare å få dette pianoet til å låte litt bedre.
Kom her.
Litt av en overraskelse, hva?
Vi kan prøve igjen.
Det var vakkert, kjære.
Izz?
Å nei.
Hva er det?
- Hva er galt? - Jeg kunne kjenne...
Jeg kunne kjenne...
- Er alt i orden? - Det går bra.
Ikke nå.
Nei!
- Isabel? - Jeg tror det er på vei.
Pust, pust. Sånn ja.
- Det er for tidlig. - Det går nok bra.
Hva skal jeg... Få det til å slutte.
- Hva skal jeg gjøre? - Nei!
Isabel, hva skal jeg gjøre? Sett deg.
Si hva jeg skal gjøre.
Hva kan jeg gjøre? Hva skal jeg gjøre?
- Si hva jeg skal gjøre, Izz! - Redd det!
Du skal redde det, Tom! Du skal redde henne!
25. APRIL 1923 ALLTID I VÅRE HJERTER
Isabel!
En båt!
Det er en båt! Det er noen i den!
Det er en mann! Det er et lik!
Jeg er her, lille venn.
Han er død. Ta barnet med inn i huset.
Hvor har du vært?
Du er i sikkerhet nå.
Det er ei jente. Hun holdt på å dø av sult.
Gudskjelov at vi fant henne i tide.
Jeg sender bud etter en båt til liket og den lille frøkna.
Det vil ikke hjelpe den stakkars mannen.
Og den lille jenta har fått nok av båter akkurat nå.
Kan vi vente litt?
Gi henne sjansen til å få igjen pusten.
Det må skrives i loggboka. Jeg må melde alt med en gang.
Hva om båten tilhører et skip?
Det er ei jolle, ikke en redningsbåt.
Izz?
Du snakker mye.
I morgen tidlig. Så fort lampa slukker.
Du er i sikkerhet nå.
27. APRIL
Tom?
- Hvor skal du? - Jeg skal sende et signal.
Det kan ikke være en tilfeldighet at hun dukket opp...
Forsiktig nå. Hun er et flott barn, men hun er ikke vår.
- Vi kan ikke beholde henne. - Hvorfor ikke?
- Hvem vil vite at hun er her? - Ralph og Bluey, når de kommer.
Ingen vil vite at hun ikke er vår.
Alle tror at jeg er gravid.
Det vil bare overraske dem at hun har kommet før tiden.
Hva med den døde mannen i båten?
Ikke fortell om det.
Vi har ikke gjort noe annet enn å gi ly til et hjelpeløst barn.
- Vi kan begrave mannen. - Det er ikke opp til meg.
- Jeg må melde det. - Jeg vet det.
Hør her. Jeg vet godt hvor mye reglene betyr for deg.
Hva er meningen med dem?
De skal redde liv. Det er bare det jeg mener.
Redd hennes liv.
Hun er her, og hun trenger oss.
Vi kan hjelpe henne.
- Vi gjør ikke noe galt. - Det er akkurat det.
Vi trenger ikke å gjøre noe galt. Hvis vi melder det nå, -
- kan vi søke om å adoptere henne. Og hun kan bli vår.
Adoptere henne? De vil ikke sende et barn ut til et fyr.
Uten lege, skole eller kirke.
De vil aldri gi henne til oss.
De vil sende henne til et forferdelig barnehjem.
Ikke gjør det mot henne.
Vær så snill.
Jeg vet...
At du blir en vidunderlig far.
Vi kan redde henne.
Hun er her.
Barnet vårt.
BARN FØDT FOR TIDLIG
VI BLE BEGGE OVERRASKET
ISABEL HAR DET BRA
IKKE NOE BEHOV FOR LEGEHJELP
Hallo!
Gratulerer, gutt.
- Så herlig. - Takk, Ralph.
- Bra gjort. - Takk, Bluey.
- Det er lett å se. - Gratulerer.
Ikke noe får ei jente til å blomstre som å få en liten.
- Så nydelig. - Det er Lucy.
Alle kvinner i Partageuse snakker om deg og fødselen her ute helt alene.
Jeg håper Tom ikke var helt ubrukelig.
Jeg kunne ikke ønske meg en bedre mann.
Hun er en søt, liten greie.
Men hun har arvet Toms nese.
Jeg vet ikke om Toms nese er det ei lita jente ønsker seg.
Nå, herr Sherbourne. Du må underskrive noen papirer.
Greit. Vi går inn på kontoret, kaptein.
Vent litt, Ralph. Jeg vil skrive en takk til foreldrene mine.
- Hva vil du? - Dere ses først til neste år.
Du er en liten heldiggris.
Se på denne. Du har fått en så fin rangle.
Den passer en engel.
Kom, kom.
En natt mens de dro videre på sin ferd etter lyset, -
- som strakte foran dem, lød det plutselig et skrik i mørket.
De tre vise menn stanset opp, men bare for et øyeblikk.
Det var et barneskrik, sa de til hverandre.
Men vi må ikke utsette vår reise.
Vi må ikke nøle. Stjernen leder oss på vei.
- Velkommen tilbake. - Vennen min.
Hva er det? Vi sjekker.
Hva vil du kalle meg?
- Det er morfar og mormor. - Morfar eller bestefar.
Og mormor. Kan jeg få et lite kyss?
Må Herren gjøre oss takknemlige for dette måltid, -
- og må vi alltid være oppmerksomme på andres behov.
Og takk for den velsignelse som er skjenket denne familien -
- i form av Lucy Sherbourne.
- Amen. - Amen.
- Jeg vil ha poteter. - Vil du ha mer poteter?
Hun har god appetitt.
Det er mormors gode mat. - Så morsomt.
Du har god appetitt, Lucy. Det likte hun godt.
Hun er en sann glede.
Jeg liker dette mye bedre enn London.
Prest!
Hvor er presten?
Han sover sikkert ut gårsdagen hvis jeg kjenner ham rett.
Blue, løp bort til presten.
- Han er sent ute til en barnedåp. - Kommer vi for tidlig?
Han er ikke hjemme.
- Du kan sette deg. - Kom, så setter vi oss.
- Du er stor jente. Du blir tung. - Jeg var i Albany i går.
- Alt til sin tid. - Beklager. Han er håpløs.
Bluey finner ham nok.
Hvorfor vil de ha en kattunge?
Man skal alltid være ærlig.
- Jeg holder på å bli svak. - Helt enig.
TIL MINNE OM FRANZ JOHANNES ROENNFELDT
HANNAHS ELSKEDE MANN OG DERES DATTER GRACE ELLEN
FORSVUNNET TIL HAVS 26. APRIL 1923
Tom? Tom?
Tom!
Så, der er du. Tom, vi har funnet ham.
Presten. Jeg har funnet ham.
Dere har brakt dette barn hit for å bli døpt.
Dere har bedt om at Vår Herre vil motta henne, -
- tilgi hennes synder og innvie henne Den hellige ånd, -
- for at hun kan oppnå Guds rike og evig liv.
Etter dette løftet gitt av Kristus -
- må dette barn forsake Djevelen og alle hans gjerninger -
- og konstant tro Guds ord og lydig overholde hans bud.
For en vakker dag.
Er alt i orden?
Jeg så en minnestein på kirkegården.
Det rystet meg litt.
En tysk mann og barnet hans.
Ja. Det var en fryktelig historie.
De forsvant til havs i en robåt.
Det var forferdelig. Det skjedde for et par år siden.
Har du hørt om Hannah Potts?
Hun er datter av den rikeste mannen her i området.
Hun giftet seg med en tysk mann ved navn Frank.
Faren hennes ville ikke snakke med henne etter det.
En natt ble Hannah og Frank trakassert av noen fra byen.
Det var vel fordi han var tysker, -
- og de hadde mistet familie under krigen.
De skremte ham, og han tok barnet og hoppet i en robåt.
Hans svake hjerte må ha gitt etter, -
- og vinden og strømmen har ført ham til havs.
Det stakkars, lille barnet. Det burde aldri skjedd.
Det var forferdelig.
Det får en til å skjønne hvor heldige vi er.
Og så ned.
Hun ser temmelig gretten ut.
TIL MINNE OM FRANZ JOHANNES ROENNFELDT
Hvor?
Gwen! Gwen!
Les dette. Les det.
Ta det rolig. Barnet har det godt og er elsket.
Din mann hviler i fred hos Gud.
Det er dessverre ikke mye å gå etter.
Vil du sitte der uten å gjøre noe mens noen vet at jenta mi lever?
- Er det riktig? - Jeg vil avlegge...
- Avlegge rapport? - Ja.
Jeg gir beskjed hvis vi finner ut noe nytt.
Nytt! Vi må lete etter henne.
- La notatboken ligge. - Nei!
Hvorfor skulle noen skrive et sånt brev hvis det ikke var sant?
Jeg fordobler belønningen til 2.000 guinea.
Hvis noen vet noe, finner vi snart ut av det.
Din mann hviler i fred hos Gud.
Din mann -
- hviler i fred hos Gud.
Din mann hviler i fred hos Gud.
Jeg savner deg, Frank.
- Det er bare poesi. - Du sier ikke ett anstendig ord.
Jeg hørte at en tysker jobbet her, men tenk at du vil skryte av det.
Behold boka, fru McPhee. Beklager hvis jeg har krenket noen.
Jeg graver etter deg som en skatt for alt jeg har sett -
- er en fattig erstatning for din skjønnhet.
Har du blitt gal, jente? Vil du gifte deg med en tysker?
- En forbasket baker. - Han er en god mann.
Ikke at det gjør noen forskjell for deg.
Hvis du gifter deg med ham, blir det uten min velsignelse -
- og uten mine penger.
Må Faderen, Sønnen og Den hellige ånd velsigne og beskytte dere.
Må Herren se i nåde til dere -
- og fylle dere med åndelig velsignelse, -
- så dere kan leve sammen i dette liv -
- og oppnå evig liv i det neste.
- Det er meg. - Det er deg.
- Jeg var veldig liten. - Og hvem er det?
- Pappa. - Det er pappa.
Se alle de som bor her inne. Ser du at det er et hus?
Alle de små dyrene. Ser du at de beveger seg der inn?
- Kan du se det, Lucy? - Se på meg!
Jeg ser deg.
- En og to. - En og to.
- Så kommer... - Tre. Fire.
- Av sted! - Prøv igjen.
Inn i huset deres.
Inn med dere. Det virker ikke.
Ta den siste.
Hvor skal vi gjøre av den?
- Saft? Det lukter så godt. - Kan jeg helle i?
Den er veldig sterk, så bare en liten dråpe.
Hvor mange ord vet du som høres ut som geit?
- Jeg aner ikke. - Hva for noe?
- Jeg vet ikke. - Hva var det? Du ljuger.
Er det en slange?
Vi tråkker på den!
Ønsk deg noe.
- En bok. - Les det, pappa.
Til min pappa.
Kjærlig hilsen for alltid og alltid og alltid og alltid og alltid -
- og alltid og alltid og alltid og alltid og alltid og alltid.
Det er den beste gaven jeg noen gang har fått.
MOTTATT KAPTEIN HASLUCK 40-ÅRS-JUBILEUMSFEST
ANMODELSE OM DERES TILSTEDEVÆRELSE
Jeg vet at dere alle har reist langt i dag -
- for å feire noe helt spesielt, lyset.
Og jeg vil takke dere alle for at dere har komme for å hylle det.
I dag for 40 år siden ble Janus' lys tent for første gang, -
- og i 40 år har det betydd trygghet når faren truet.
Det er noen veldig viktige mennesker som jeg gjerne vil takke personlig.
For det første er modellen betalt -
- av vår lokale velgjører, herr Septimus Potts.
Herr Potts. Gi herr Potts en varm applaus -
- og hans to sjarmerende døtre, Hannah og Gwen. Takk!
Så flott.
I dag har vi tre av våre fem siste fyrvoktere hos oss.
Inklusive vår nåværende fyrvokter herr Thomas Sherbourne, -
- som også tjente sitt land med ære og mot under krigen.
Jeg er sikker på at Tom vil si noen ord om livet på Janus i dag.
- Bra for deg, Tommy. - Kom hit opp, Tom.
- Ikke vær beskjeden, Tom. - Takk, Tom.
Jeg hadde ikke forventet dette.
Livet på Janus i dag.
Man vet aldri hva tidevannet vil føre med seg.
Alt hva de to hav slynger mot oss. Alt man kan forestille seg.
Vi kan ikke høre deg, gutt.
Er alt i orden?
Mange av dere har...
Deres brødre, sønner og fedre kom ikke tilbake fra krigen.
Jeg vet ikke hvorfor Gud valgte at jeg skulle overleve.
Med hvilken rett jeg har fått livet, mens det blir tatt fra andre.
Snakk høyere, Tommy.
Det jeg gjerne vil fortelle dere er...
Jeg prøver bare å holde lyset tent for dem som trenger det. Takk.
Takk, Tom. Det var svært dypt.
Nå er det tid for en kopp te og litt frisk luft.
Benytt endelig muligheten til å se på den fantastiske...
- Alt i orden? - Jeg liker ikke overraskelser.
- Han var litt nervøs. - Ja, selvfølgelig.
Mange finner det skremmende å måtte tale foran folk.
Gwen, kjenner du Isabel Sherbourne?
- Graysmark. Isabel Graysmark. - Hallo. Jeg vet hvem du er.
- Dette er min søster Hannah. - En fornøyelse å treffe deg.
Isabel er gift med herr Sherbourne som holdt talen akkurat nå.
- Og hva heter du da? - Lucy.
- Hvor gammel er du? - Fire.
Jeg er veldig fornøyd med fremmøtet.
Janus er viktig for folk her. Det er den de er kjent for ute i verden.
Er det en skattekiste?
Det er ei klokke som forteller hva tiden er.
- Hva heter din... dukke? - Mavis.
- Og hun er fem år, ikke sant? - Jeg vil si det selv.
- Dukken min er fem år... - Dette er Hannah og Gwen Potts.
- God dag. - Dette er mannen min, Tom.
Hannah, det er Tom. Min mann.
- Hallo. - Hallo.
Jeg likte det du sa om at lyset er der for dem som trenger det.
Kan jeg... stille deg et spørsmål, herr Sherbourne?
Ja.
Redder skip innimellom folk til havs?
Har du hørt om små båter med overlevende, -
- som blir tatt til den andre siden av verden?
På havet er alt mulig.
Ja vel...
Jeg vil gjerne gå hjem nå, Gwen. Kan du bli og se etter pappa?
- Det var hyggelig å treffe deg. - Det var hyggelig å møte dere også.
Farvel.
Dere har en veldig nydelig datter. Unnskyld meg.
Jeg beklager det.
Min søster opplevde det tragiske at familien hennes druknet til havs.
Mannen hennes... og deres lille datter.
Hun ville vært på alder med datteren deres nå.
Jeg får gå og se om hun har det bra. Det var hyggelig å treffe dere.
Jeg vet ikke hva som gikk av henne.
Hun er nok utslitt.
Hun får aldri en pause på øya.
Jeg syns du skal la Lucy og Isabel bli her -
- og dra tilbake alene. Isolasjonen -
- er for mye for henne. Du ser vel det?
Lucy trenger moren sin.
Vi er nødt til å fortelle det nå. Det er over.
Det er for sent.
Du så henne selv. Du så hva vi har gjort mot henne.
Vi kan ikke fortsette. Vi må gjøre det som er riktig.
Vi må gjøre det rette for Lucy.
Ikke for deg, ikke for meg, ikke for en...
Fremmed kvinne, men for Lucy.
- Hun er moren hennes. - Jeg er moren hennes.
For Lucy er jeg moren hennes.
Flink pus.
Det er rangla til babyen min. Min far kjøpte den til Grace.
- Er du sikker at det er den samme? - Ja, betjent.
Jeg krever en granskning.
3150 PUND I DUSØR FOR OPPLYSNINGER OM DENNE GJENSTANDEN
Båten med varer kommer.
- Hvor er Lucy? - Hun leker.
Hvorfor kommer den allerede? Den var her for en uke siden.
Gjør som jeg sier, så skjer det deg ikke noe.
Jeg sier at det var min idé, at jeg tvang deg til å gjøre det.
- Hva er det du sier? - Jeg beskytter deg. Det lover jeg.
Hva har du gjort?
Jeg var nødt til å gjøre noe.
Hva har du... Hva har du gjort?
Du elsker meg ikke.
Isabel. Stopp.
Det er over.
Slipp meg. Slipp meg.
Du må si at det var meg.
Thomas Edward Sherbourne.
Overbetjent Knuckey, Partageuse Politi.
Jeg kommer angående Frank Roennfeldt og hans datter Grace.
Hvor er barnet?
Ute på baksiden.
Fru Roennfeldt mottok dette brevet forrige uke.
Det er antagelig fra samme person som skrev til henne for tre år siden.
Hun vet ikke noe om det. Snakk til meg, ikke henne.
Jeg vil stille deg et par spørsmål når vi har snakket med mannen din.
Ikke gå for langt unna.
Jeg har dekket på, mamma.
Jeg har laget te til deg.
Når vi har drukket te, er det kanskje noe der inne vi kan spise.
Det ville være veldig bra.
Pappa kommer igjen snart. Kanskje han jobber.
Jeg lover deg at han er her snart. Skynd deg da, pappa.
Ta det rolig.
Hvor skal vi, mamma?
- Vi skal tilbake til Partageuse. - Hvorfor drar vi?
Jeg vet ikke, men vi må dra.
Kan jeg gå tilbake til huset, mamma?
- Nei. - Ok, mamma.
Jeg vil også tilbake til huset.
Da går vi.
Sånn.
Bli med her.
Ta det rolig. Bare snakk med meg. Det går nok bra.
Nei.
Fru Sherbourne, barnet skal undersøkes og leveres til sin mor.
Vær så snill, ikke gjør dette. Ha medlidenhet med meg.
Ikke gjør det verre enn nødvendig.
Kom igjen.
- Garstone, ta barnet. - Nei.
Nei! Ikke ta barnet mitt!
Ta barnet. Ta for pokker barnet, Garstone!
Garstone, ta barnet da!
Du er jo en ekte krigshelt. Du må ha drept mange i din tid.
Jeg sa: Du må ha drept mange i din tid.
Når jeg stiller deg et spørsmål -
- skal du svare meg. Er det forstått?
Når du stiller meg et spørsmål, så svarer jeg.
La oss snakke om mannen i båten. I hvilken tilstand fant du ham?
- Han var død. - Er du sikker?
Jeg har sett nok lik.
Har du drept mange av hans slag?
En fra eller til gjør ingenting. Var det fordi han var tysk?
- Han hadde fremdeles aksent. - Ikke da jeg støtte på ham.
Han var død. Det kan min kone bevitne.
Han var død da vi fant ham.
Spør henne.
Det har jeg tenkt også.
Men det ville ikke overraske meg om hun aldri vil se deg igjen.
Det kan du sitte her og tenke over.
Isabel, loven godtar at en hustru ikke alltid har sin egen frie vilje.
Du blir ikke straffet for hans forbrytelse.
Men jeg må stille deg et spørsmål.
Jeg vil at du tenker deg godt om før du svarer.
Ifølge Tom var Frank Roennfeldt død da båten skylte på land.
Er det sant?
Isabel... Er det sant?
Isabel?
- Jeg vil ha min ekte mamma! - Jeg er moren din.
Så, så. Så, så.
VELKOMMEN HJEM GRACE
- Følg meg til mamma. - Jeg er din mamma, min kjære.
- Dette er ditt hus. - Nei.
- Grace, du må ikke gråte. - Jeg heter Lucy.
- Du heter Grace, og jeg er din mor. - Nei, det er du ikke.
Jeg vil hjem til mitt eget hus og min ordentlige mamma.
- Jeg vil ha min ordentlige mamma. - Dette er huset ditt, kjære.
Lille skatt, det går bra.
Så, så.
Kjære...
Jeg har en kopp te til deg.
Jeg setter den bare her.
Jeg trodde han elsket oss.
Jeg tilgir aldri den mannen. Ikke så lenge jeg lever.
Kjære...
Jeg skulle aldri latt henne komme til Janus.
Hun har lidd nok. Hun klarer ikke mer.
Du plasserer deg selv i skuddlinjen...
Men det er ikke sånn det skal takles.
Tom, hun er en voksen kvinne. De lar henne slippe lett.
- De skal ikke røre henne. - Det gjelder livet ditt.
De vil ikke bare sikte deg for å stjele et barn, men for mord.
Det ville skje før eller siden. Synder tar en alltid igjen.
Herregud! Våkn opp!
- Tom. - Gjør meg en tjeneste.
Hva som helst.
Skaff meg papir og en blyant.
Fra Tom.
Den mannen trenger deg.
Det gjør den lille jenta mi også.
Se på knappene. Vil de ikke passe til det grønne stoffet i rideveska?
Lag en sløyfe eller et bånd. Noe i den stilen.
Lucy.
Mamma!
- Lucy. - Mamma.
Kjæreste.
Så stor du har blitt.
Det går nok bra.
Jeg har savnet deg.
Kjære...
- Nå skal vi hjem. - Mamma.
- Få henne til å gå sin vei. - Det går nok bra.
Jeg vet det er vanskelig å forstå, men vi kan ikke bli her.
Hun er min datter. Slipp min datter.
- Mamma. - Jeg er her.
Vær så snill å gi meg min datter.
Vær så snill.
- Da må jeg ta henne. - Mamma. Jeg vil være hos deg.
Jeg kan godt bli her.
Det er ikke nødvendig.
Jeg er nødt til å vite om det virkelig var ditt verk?
Ja.
Hvordan kunne du gjøre det?
Er du lei for det du gjorde?
Mer enn ord kan uttrykke.
Gjør mot meg hva du vil.
Jeg ber ikke om tilgivelse.
Min kone...
Hun hadde ikke noe valg.
Ha medlidenhet med henne.
Grace, kjæreste. Vi skal spise.
Gjemmer du deg? Grace?
Kjære?
Gjemmer du deg, kjære?
Er du sulten, Grace?
Kom ut nå, kjære.
Nå kommer mamma og henter deg.
Jeg løfter opp teppet og så kan vi spise middag.
Jeg kommer og henter deg.
Grace?
Grace, kjæreste? Grace?
Grace?
Det er ikke morsomt. Kom fram.
Det er ikke morsomt. Kom fram nå!
- Herr Graysmark. - God kveld, Vernon og Harry.
- Det er angående Roennfeldt-jenta. - Hannah?
Nei, datteren hennes. Grace.
Er hun her?
Naturligvis ikke. Hva i all verden antyder du?
- Er datteren din hjemme? - Ja.
- Er du sikker? - Naturligvis.
- Hva er i veien? - Vil du hente datteren din?
Isabel.
Isabel?
- Lucy! - Grace!
Grace!
Betjent?
Betjent!
Grace!
Lucy!
Pass på henne, Vår Herre.
Beskytt henne.
Redd henne.
Du har reddet henne én gang før.
Jeg lover at jeg vil sette henne først fra nå av.
Hvis du bare vil redde henne igjen.
Jeg lover deg...
At jeg vil gjøre det som er riktig for henne.
Grace!
Lucy!
Hun sover. Hun sa at hun lette etter fyret.
Hun har ni liv. Har du henne?
- Takk. - Alt i orden.
Takk! Takk.
Forestill deg en som er bedre.
Forestill deg at den fører deg-
-hele veien til drømmeland.
Nedover veien og helt til stien -
- og gjennom skogen...
Jeg hvisker gode ting hun kan drømme om.
Og hun flyr.
Du har opplevd så mye i livet, og du er alltid glad.
Hvordan klarer du det?
Man må bare tilgi én gang.
Man må være sint hele dagen, hver dag, hele tiden.
Man må fortsette å huske de dårlige tingene.
Det er for hardt.
Du er så kjekk.
Hun kunne dødd.
Ja, men hun er i live.
Det du gjør nå er viktig.
Tom er fremdeles mannen din.
Lucy er liten.
Hun har noen som vil ta seg av seg og gi henne et godt liv.
Tom har ingen.
Han vil ende i fengslet.
Eller det som er verre.
Jeg tror ikke det er mye tid.
Jeg har kommet for å si noe, og så vil jeg gå.
Jeg vet at datteren min ikke kommer tilbake til meg.
Etter i natt har jeg innsett at hun kan leve uten meg, -
- selv om jeg ikke kan leve uten henne.
Jeg kan ikke straffe henne for det som har skjedd, -
- og jeg kan ikke straffe deg for din manns avgjørelser.
Grace elsker -
- elsker deg.
Og kanskje...
Kanskje hører hun til hos deg.
Hvis du vitner mot din mann...
Når han er sperret inne, vil jeg la Grace komme tilbake til deg.
Du skal føres til Albany der du vil bli stilt for retten for mord.
Hvis det er mer du vil fortelle meg, -
- så er det din siste sjanse.
Nei takk.
- Det er ikke bra vær for båten. - Addicott kan klare det.
Lås opp cella.
Kom igjen.
Min elskede Isabel.
Jeg kunne ikke fortsette. Jeg kunne ikke leve med meg selv.
Jeg er uendelig lei for at jeg har såret deg.
Alle får sin sjanse i livet, -
- og hvis min sjanse ender sånn, -
- vil det fremdeles ha vært verdt det.
Min tid skulle vært for mange år siden.
Å ha møtt deg, da jeg trodde livet var over, -
- og ha blitt elsket av deg...
Hvis jeg levde 100 år til, kunne jeg ikke be om mer.
Jeg har elsket deg etter beste evne, Isabel.
Det sier ikke så mye.
Du fortjente en som var mye bedre enn meg.
Jeg kan bare be Gud og deg om -
- å tilgi meg for den smerte jeg har forårsaket, -
- og takke deg for hver dag vi har tilbrakt sammen.
Jeg vil alltid være din hengivne mann. Tom.
- Jeg må snakke med mannen min. - Han har allerede dratt.
- Hvor? - På båten.
- Den der? - Ja.
- Hei, Tom. - Ralph.
- Hvor er Blue? - Han kunne ikke komme.
Tom!
- Vi må dra. - Tom?
Kast loss nå, Ralph.
- La være, Isabel. - Jeg vil bare si farvel.
Det går bra.
Tom!
Det går bra.
Det stemmer ikke.
- Det stemmer ikke. - Bare la det ligge.
- Isabel.. - Frank var død. Det var min idé.
Jeg forhindret ham i å melde det. Det er min skyld.
Jeg er så lei for det.
Det går bra. Ikke si noe mer.
- Sa hun det? - Ja.
Hun var en anstendig jente før hun dro ut til Janus.
Det var ikke godt for henne å være ute på den øya.
Hva vil skje med dem?
De kommer i fengsel.
Hvor lenge?
Lenge nok til å tenke over hva de har gjort.
Må de i fengsel for det?
Fru Roennfeldt, folk er ansvarlige for sin handlinger.
Og når man går over grensen, må det få konsekvenser.
Hva om jeg står opp for dem? Ba om en mildere straff?
- En mildere straff? - Hva ville skje da?
De ville bli idømt en bot og kanskje et par måneders fengsel.
Hvorfor ville du gjøre det?
Fordi man bare må tilgi én gang.
Tusen takk, betjent.
Finner du veien ut selv?
Takk for teen, fru Roennfeldt.
Det er godt å se deg smile, jenta mi.
Du har vært lei deg. Du savnet det gamle livet ditt.
- Det gjør jeg. - Det har skjedd meg også.
Jeg måtte si farvel til moren min.
Jeg måtte krysse havet i et skip, og jeg var ikke mye eldre enn deg.
Jeg kom hit og fikk en ny mor og far.
De tok seg av meg fra da av og elsket meg.
Akkurat som min Hannah elsker deg.
Vet du hvem som var flink til å ri som liten?
Min Hannah. Hun var flink til alt da hun var liten.
Hun holdt meg alltid i ånde, akkurat som du.
- Du er min redning, Grace. - Jeg heter ikke Grace.
Du ble kalt Grace fra den dagen du ble født.
- Men jeg vil kalles Lucy. - Skal jeg kalle deg Lucy-Grace?
- Ja! - Er det en avtale?
Hei.
Vi er tilbake. Hallo.
Fortell Hannah om alle de fuglene du så. Hvor mange så du?
- Fem. - Flott.
- Har bestefar passet på deg? - Ja.
Skal jeg vise deg hvordan man lager en krans av tusenfryder?
Vet du hvordan man gjør det? Nå skal jeg vise deg det.
Et lite hull. Der er et hull. Kan du stikke den gjennom?
Se på det. Flott, kjære.
Så kan vi sette dem sammen.
- Se. Liker du en krone? - Ja.
Er den fin? Vil du ha den på deg? - Ja.
- Skal vi ta den på deg? - Ja.
Så fint.
Den har falt av. Skal vi sette den på meg?
Skal vi lage et halskjede av tusenfryd?
Hva om du får den på hodet?
- Vil du sette den på hodet mitt? - Du kan beholde den.
Takk, kjære.
Takk.
Tror du Gud vil tilgi meg?
Han tilga deg for lenge siden.
Det er det på tide at du også gjør det.
God ettermiddag. Har du kjørt deg bort?
Jeg håper ikke det. Jeg leter etter Sherbournes hus.
- Tom og Isabel? - Du har funnet det.
Jeg heter Lucy-Grace Rutherford.
Jeg er Lucy.
Lucy.
Jeg har med noe jeg vil vise deg.
Det er Christopher.
Hun sluttet aldri å snakke om deg.
Hun håpet alltid at du ville komme.
Jeg kunne ikke komme før.
Jeg fikk aldri sjansen til å takke dere begge to.
For at dere reddet meg og passet så godt på meg.
Du har ikke noe å takke oss for.
Hun etterlot noe til deg.
Min elskede Lucy.
Det har gått så lang tid.
Jeg lovet å holde meg unna deg, og jeg har holdt mitt ord.
Uansett hvor vanskelig det var.
Jeg er borte nå. Det er derfor du har dette brevet.
Og det gleder meg, -
- for det betyr at du kom for å finne oss.
Jeg ga aldri opp håpet om at du ville gjøre det.
Vissheten om at du var trygg og elsket, gjorde -
- at vi kunne leve vårt liv uten deg.
Jeg håper livet har behandlet deg godt.
Jeg håper du kan tilgi meg for at jeg beholdt deg.
Og fordi jeg ga slipp på deg.
Du skal vite at du alltid har vært elsket.
Se på deg.
Isabel ville elsket å møte deg.
Hun ville elsket deg.
Kan Christopher og jeg komme og besøke deg igjen?
Det vil jeg veldig gjerne.
Flott.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Norske tekster: Lise Weggersen Scandinavian Text Service 2016